Военните действия ще приключат официално
минута след полунощ тази вечер.
Германската война е към края си.
Можем да си насладим
на тази радостна новина.
Днес е денят на Европа и победата.
Пред Бъкингамския дворец, тълпите дрезгаво викат от радост.
Искаме Кралят! Искаме Кралят!
Лилибет.
В гостната.
Бързо.
10:30, Архиепископа на Кантърбъри и г-н Чърчил.
Добре. Ще допуснете ли войника от Златната кавалерия?
Ето те и теб.
Австралийският Върховен комисарят в 11:30
ще се присъедини на кафе.
Защо по дяволите не съм информиран? - Да.
11:45... - Знаеш ли мамо, днес е специален ден.
Може ли Лилибет и аз да излезем навън?
На вън? Къде навън?
В тълпата, за да празнуваме с всички.
Ще бъдеш много заета тук. - Тишина.
Бърти, скъпи, седни тук. До къде бях? В 11:45...
Полската делегация ще даде подаръци.
На обяд в 1:00 с Френския посланик и жена му.
Елизабет, увери се, че си подготвила бележките си.
Да, мамо. - В шест човек от ББС ще дойде.
Готов?
Жената на френския посланик ще бъде толкова елегантна.
Много шик.
И разбира се ще си навре носа в английската кухня, отврат.
На кой му пука какво мислят?
Все пак са французи. - Ще си донеса оценките.
И какви оценки са подходящи за французите?
"Нямаше да успеем без вас"?
Какво има Майки?
Най-новите клюки, мадам. Добра препоръка за клуба Кързън.
Изглежда малко пресилено място. - Ужасно много ти благодаря, Майки.
Виж това.
Всеки в цялата страна ще излезе тази вечер.
Трябва ти да ги питаш.
Няма да ме послушат.
Слушай това.
Слушай, слушай.
"Кързън се счита, сред известните клубове"
"да е най-добрия в западен Пикадили."
"Почти до Оливър, точно на ъгъла на американското посолство"
Маргарет. - "Г-н Грегъри Пек е бил там..."
"Миналата седмица, пиел мартини и танцувал."
Кое е това?
Линди Хоп. Хайде кашкавалени крака. Ще ти покажа.
1, 2, 3, 4... - Маргарет.
Майки ми каза ще има портиер на входа на казармата Челси.
Един от неговите приятели му дал паролата.
Дали ще ме пуснат, какво мислиш?
Така мисля. - Ако съм принцеса.
Ако си си ти също.
Сериозно? Най-добрия клуб в цял Мейфеър...
Мама каза "не".
Какъв вид "не"? - "Не" като...
"Абсолютно не, при каквито и да са обстоятелства."
Какво каза?
Животът, който живеем... - Не е напълно в наша...
Да не си мисли, че ще се поява на първа страница на Дейли Мирър
в ръцете на пиян моряк или друг? - Едва ли.
Не си попитала както трябва..
Не може да си приключила. Лилибет. Ще бъдем зазидани в този ужасен мавзолей
до края на младините ни.
Напълно съм отегчена.
Говорейки от най-старата столица на нашата империя,
износена от битки, но никога дори за миг обезсърчена или страхуваща се,
ви каним да се присъедините с мен
към този акт на благодарност.
До сега?
Много добре. Пълно с характер и искреност.
Много впечатляващо. - Така ли мислите?
Напълно. - Всички ние.
Продължи.
В този час, когато...
Когато ужасната сянка на войната премина.
Работата е там... - Какво?
Сестра ми и аз сме научени да вярваме във важността на искреността.
За всеки това е трудно. - Както и справедливостта.
От шест години сме точно като отшелнички.
Като монахини. - Разбрахме идеята.
Маргарет и аз заслужаваме също и ние да празнуваме отвън.
Напълно съм съгласна с нея. - Сигурна съм, че е така.
Знаете, че не можем да направим това. А и кое му е толкова специално на вън?
Не знам и никога няма да разбера ако не изляза тази вечер.
Съкровища...
Поканихме най-близките ви приятели да са с вас днес, подходящи млади хора.
Моите много близки, подходящи приятели?
Винаги си до мен кога казвам речта си.
Четиримата. Семейството точно тази вечер от всички трябва да е заедно.
Ние ще сме, татко,
по друг начин, там от вън с хората.
Едва ли е едно и също.
Мога да ти кажа как е било прието.
Какво в същност са мислели.
Един ден, Лилибет, в далечното бъдеще, ще бъдеш Кралица.
Знам това, мамо... - И твоите граждани...
Моите граждани? Какво знам за тях?
Гражданите трябва да видят, че си приела същността на кралска особа.
Разбирам същината на това, но имам нужда да потанцувам от време на време.
Примерно в Линди Хоп. - Какво хоп?
Пусни ги.
Трябва да ги пуснем.
Може да бъдат разпознати. - Можем да сме инкогнито.
Защо не? Все пак ние имахме нашата забава, помниш ли?
Беше различно при нас. Ти не беше наследник.
Това може да е единственият шанс, който ще има.
И аз.
Значи, това е. - Добре.
Сега може ли да се заемем с кървавата ми реч?
Ще излезем Майки! Ще излезем!
Ще бъдете ли така мили да ме свържете с казармата Челси?
С полковника.
Излизаме на вън… Инкогнито.
Тогава не трябва ли да се свали тиарата, мадам?
Да.
Благодаря, Майки.
Какъв разкош.
Ами аз? - Красива.
И аз така реших.
До площада за пускането на фонтаните, след това Кързън,
след това ще сме на танци цяла нощ в казармата Челси.
Каквото решим Тази вечер ние командваме.
Ето ви и вас. Не са ли прекрасни?
Капитан Прайс и лейтенант Брийдж.
От охраната на казармата Челси ще са вашите придружители.
Придружители? - Ще ви закарат до Риц
и ще останат с вас цяла вечер.
Мадам, за нас е чест да сме избрани за тази велика и свята задача.
Лейтенант Байридж? - Много, г-жо. Неизразимо.
Сигурна съм, че ще си прекарате страхотно под техния съвестен надзор.
Ясно? - Да, мамо.
Върнете се до полунощ.
Полунощ? - Това не е честно.
Стига скъпа. Мира започва в полунощ.
Ние бихме искали да сте там в тълпата. Лилибет.
Искам да знам как точно се чувстват в този момент.
1:00 часа и не минута по-късно.
Маргарет? - Най-доброто поведение, разбира се.
Честно.
Тръгвайте.
Дами и господа, вземете си знамената.
Можеш ли да караш по-бързо?
Имаме график за спазване.
Има страхотно парти там.
Не е ли страхотно?
Клаксонът! Клаксонът човече! - Да, сър!
Капитан Прис, лейтенант Брайдж, не забравяйте, моля, че сме инкогнито.
Тогава, младши Салтон Уиндзър моля оправете си ъгъла на шапката.
Предпочитам да не ме виждат с офицер, който не е облечен правилно.
Благодаря.
Извинете мадам
Извинете! Моля за извинение мадам. Стойте с мен за момент.
Отдръпнете се от пътя хора. Трябва да се измъкне от тук.
Човече. Ела тук!
Имаме много от шампанското на свободата.
Толкова са много.
Извинете! - Здравей, скъпа, как си?
Маргарет...
Спокойно. - Идвай.
Елате с мен мадам.
Нарече ме, скъпа.
Ваше височество.
Ние сме инкогнито, Лиз, Макс.
- Да, ваше височество. - Тук сме да танцуваме.
Шампанско.
На тук.
Сервитьор. Друг изход?
Това е единственият, сър.
Гостите ви чакат, мадам. - Гости?
Лордове, дами и господа,
нейно Кралско Величество, принцеса Елизабет
и Нейно Кралско Величество, принцеса Маргарет.
Гадната ни майка.
Виждаш ли ги? - Мисля, че са там.
Време е за нещо, на бързо, сър.
Брийдж, не и тази вечер. Не и днес.
Върни се. Не днес.
Лорд и лейди Маклоуд. - Мадам, това е удоволствие.
Разбрах, че е планирано посещение до шотландските ни земи.
Вашата пра баба стреля с нас
450 яребици вписа в книгата.
Брийдж.
Фантастично.
Капитан.
Върни се, където трябва Лейтенанте.
Имаме самостоятелен апартамент до гарата.
Очакваме с нетърпение да поздравим кралския влак там.
Отпусни се, старче. Виждаме вратата от тук.
Тръгваме. - Чакайте ме!
Това е специална вечер.
Добре.
Няма проблем.
На никой не му пука какво правя. - Извинете.
Нещата ще се оправят. Хайде сладурче.
Нашите понита за поло са страхотни на север и вие ще се убедите в това.
Може би дори ще яздите някое. - Маргарет и аз с удоволствие...
Трябва да се срещне с правнука ми.
Той е наследник на тази част от Шотландия, в която ти не си.
Страхотна идея. Ще и кажа. Извинете ме.
Капитане.
Какво!
Изглеждаш изумително, скъпа.
Да, знам, но...
Знам място, което е по-вълнуващо. Ела с мен.
Маргарет!
Извинете.
Маргарет. - Слизам долу на чист въздух.
1, 2 и тогава обичам да се завъртам.
1, 2 и в другата посока. - Изчакай ме.
Маргарет!
Искам да танцувам цяла вечер.
Маргарет, чакай! - Последвай ме.
Да се качим на автобуса.
Не.
Дръпни се от пътя. - Извинете.
Автобус. Страхотно.
Можете ли да бъдете така добър, да последвате предишния.
Скачай!
Да се преместим ли някъде на по-спокойно, сър?
Не мога да си представя нищо, което да счупи свещеното доверие.
Нищо ли сър?
Нищо?
Извинете. Може ли?
Толкова мило
Маргарет!
Маргарет! Слез от автобуса, Маргарет!
Къде отива автобуса ти?
Площад Трафалгар.
Не! Маргарет!
Наздраве! - Наздраве!
Когато спре автобуса слез...
Риц, ти се качи от там, нали скъпа? Два пенса.
Съжалявам. Нямам пари.
Тогава най-добре слизай. - Защо я караш да плаща днес?
Нали знаете, че има война, в далечния изток.
Без пари? Коя си мислиш, че си?
Хайде, госпожичке карамелен нос, слизай.
Аз имам.
Позволи ми.
Някой без билет? Никакви намаления за днешния ден.
Само пътници с пари е позволено.
Благодаря. Много мило от ваша страна.
Маргарет!
Чакай. Изчакай за момент.
Госпожице. Чантата ви.
Как да спра автобуса?
Натисни това.
Само за справка да кажа, че не се слиза така от автобуса.
Може да нараниш някой.
Токчето ти се е счупило.
Хайде!
Нарани си ръката?
Тук.
Докосваш ме.
Не се притеснявай, плюнката ми е чиста.
Не, недей. Достатъчно. Много благодаря.
Покажете си документите. - Стига де, празник е.
Нека ги видим. - Остави го на мира.
По-добре ще бъде да се почистиш.
Къде да го направя? - Натам.
Документи. - Сигурно се шегуваш?
Успокой се любов.
Хайде, нека отидем към Роуз и Краун.
Извинявам се.
Не знам какво ми стана.
Извинете. Преминаваме. Гледай си гърба.
Запейте песен за радостта. Сега е моментът да врътнем бъчвата.
Защото бандата е тук.
Завърти бурето
Добре ли си, любов? Имаме буре пълно със забава
Дамите са някъде там. - Какви дами?
Където можеш да си видиш ръката и да си оправиш косата.
Виждал ли си сражение, лейтенант? - Не толкова, колкото бих искал,
Но се надявам да се реванширам с това тази вечер.
Но беше част от дълга ми да служа на по-тайни служби.
Сериозно? - Военноморската флота.
Името е Джефърс. - Колко вълнуващо.
Нека отидем за пускането на водата.
В името на...
Какво има?
Извинете. - Телефонно обаждане, сър.
Дай ми телефона.
Имам много на главата. Кой по дяволите е?
Кралят.
Всичко ли е наред Лейтенант?
Да, Ваше Величество.
Къде е капитан Прайс? - Не е тук, сър. В почивка е.
Вечеринката върви чудесно, сър.
Принцеса Елизабет и Маргарет
се наслаждават на компанията вътре в балната зала.
Добре. Всички ли са готови и чакат за речта ми?
Очакванията са огромни, сър.
Напомни на принцесата, че искам да чуе какво точно мислят всички.
Точно. - Съжалявам, сър. Лоша връзка.
Кой беше?
Брийдж, докладваше.
Не Прайс? - В почивка е.
Нещо Английско? - Очевидно.
Всичко ли е наред?
Напълно.
Можем ли да се заема с това нещо?
Готови.
Добре, всички в готовност.
Помислих си, че те загубих.
Наистина трябва да тръгвам.
За Краля.
Беше доста жадна.
Още една?
Сестра ми отива на площада. Трябва да я намеря.
По-тихо. Всички да слушат.
Малко тишина за Негово Величество.
Речта. Бяха забравила.
Малко се страхувам от това. - Аз също.
В този час, когато
тъмната сянка на войната
премина през нашите сърца и домове
можем да се замислим над задачите,
които засягат целия свят,
Носете мира на Европа в себе си.
Днес ние благодарим на Всемогъщия Бог
за избавлението.
Заобиколен от любимото ми семейство,
говоря от Лондон,
най-старата столица на империята ни.
Какъв гадняр. - Но никога за момент не сме
били обезсърчени или поразени.
Нека си спомним за загиналите,
тяхната саможертва срещу лицето на безмилостния враг.
Горди сме да споделим... - Много знае той...
Как смееш. - Ти Никаквецо
си нелоялен и злоупотребяваш с върховенството.
Кралят е 10 пъти по мъж от теб. - Определено е.
Стига. Няма да повярвате на тази купчина глупости, нали?
Млъкнете. Млъкнете. Никой няма да ме направи нещастна днес.
Чаках прекалено дълго за това. - Успокой се, любов.
Това са децата на страната ни...
За Краля! - За Краля!
Ако е рекъл Господ, завинаги.
Ако ме питаш... - Което не правех.
Получи това, което заслужаваш.
Чакай!
Кралят… Извини ме.
В интерес на истината, Кралят се опитва да даде окуражителни думи...
Той доста добре ме вбеси.
"Загинали."
Добра дума за груба, мръсна, болезнена работа.
Спри!
Къде отиваш? - На там.
Трябва да отида до площада.
Хората в тази къща наистина обичат Кралят и държавата си.
Войната приключи, и по някаква причина се връщам в тази стара колония
с изтупаните говеда и превзет глас по радиото.
Превзет глас като моя, предполагам? - Точно.
Нека ти кажа нещо, каквото и да ти е името,
цялото ми семейство служи през войната.
Сандвичи сигурно.
В същност майка ми прави това в Блиц. - Помогна ли и със сандвичите?
Аз съм в спомагателната териториална служба,
В механичното транспортно обучение, втори подчинен.
Кървав офицер.
В тази рокля.
Най-вече в тази рокля.
Изгуби си униформата?
Какво си тогава, инкогнито? - От колко?
Инкогнито. - АТС.
11 седмици.
Обувката. Обувката. Дай ми обувката си.
Как ти е името?
Елиза... Лизи.
Джак.
Приятно ми е да се запознаем. - Ръчно изработена.
Май сте заможно семейство. - Справяме се.
Сестра ти е изгубена.
Точно това се опитвах да ти кажа.
Ще ме закараш ли, моля те, до площада?
Не. - Защо, не?
Защото... вече сме тук.
Хайде.
Хайде, момчета. Спечелихме войната.
Погледни! Страхотно е.
Успех.
Изчакай ме.
Джак!
Предлагам да започнем от лъвовете.
Изглежда малко като мен. Роклята и е бледо розово.
Цветя. - Извинете.
Спокойно.
Уютно ли е, лейтенант?
Виждам, че имаш определени очаквания за тази вечер,
но в интересен на истината, аз съм, взета.
Заета. Много и то в същност.
Достатъчно честно.
Джак! Помощ! Помощ!
Как си?
Маргарет?
Маргарет.
Маргарет, не, не можеш.
Какво правиш? Вземи си свое приятелче. - Съжалявам.
Така и трябва. - Хайде.
Как се казваш? - Стан. А твоето?
Виждал ли си сестра ми, като мен е, но по-голяма. Ще бъде тук всеки момент.
Да отидем да танцуваме? - Да.
Кързън, той е на Мейфеър.
"Почти до Оливър, в същност".
Ужасно пресилено. Правят Линди там, нали знаеш?
Тогава да отиваме. Можем да се върнем по-късно за сестра ти.
Добре/
Благодаря ти Господи.
Ще продължим ли да търсим сестра ми?
Това е Мери и това е Джейн.
Здравейте. - Здравей.
Отиваме в Мола. - Ами сестра ми?
Тези момичета умират да видят Кралят и Кралицата, което
най-вероятно и сестра ти ще прави. - Не мисля така.
Не говориш ли превзето?
Дами.
Чао. - Нека отидем в Бъкингамския дворец.
Добре. Щом това е, което искаш.
Ще продължа да търся сама, заобиколена от непознати,
което може да е много опасно в позиция като моята.
Ето ни и нас. - Божичко, виж.
Мадам.
Знаех си, че в Къзън е яко.
Искаме Кралят! Искаме Кралят!
Извинете.
Ти.
Къде са принцесите?
В голяма беля.
Пълен хаос е там.
Мога да убия ГТ.
Аз също.
Защо не махаш, превземке?
Те ни преведоха през тази кървава война.
Така ли мислиш?
Някои от нас.
Да не загуби някой?
10, 9, 8, 7, 6,
5, 4, 3, 2, 1.
Извинете.
Да не ти е хоби да целуваш чужди гаджета?
Гадже? Вземи си го тогава. Поздравления за избора ти.
Напълно ли си решена да ми развалиш вечерта?
Помислих си, че ще ми помогнеш.
Сестра ми спомена нещо за клуба Крузин.
Може ли да ми покажеш пътя?
И след това...
След това.
Можем да пийнем по нещо.
Но ти си нещо като взета.
Той е зад граница.
Но нали знаеш какво казват службите. Отвъд морето не се брои.
Добре. Хайде.
Да отиваме да намерим сестра ти.
Извинете. Съжалявам. Извинете.
Събуди се старче.
Време е да връщаме принцесите.
Принцесите!
Извинете.
Сър.
Не сме много известни, но ние идваме от Краля Макбет.
Божичко!
Сър.
Има лошо име, нали знаеш,
от онзи англичанин.
Съжалявам, сър.
Натам.
Брийдж.
Къде е?
Какъв лош късмет с Крузин.
Каква заблуда. Толкова исках Линди.
Господин Стан е мястото за Линди/
Хубаво ли е?
Много. - Супер.
Добър вече, Реймънд.
Поръча ли, сър? - Божичко!
Последвай ме.
Пити? Голямо предполагам. - Да.
Върви напред. Зад теб съм.
Ето ви и вас, господа. Добър вечер, Андрю.
Два розови джина, моля. - Разбира се, сър.
И две Бенита, за да направи вечерта страхотна.
Разбира се, сър.
Хазарт.
Забавлявайте се. - Сложете залозите си.
Стига със залозите.
Наздраве. - Наздраве.
Това е клубът Кързън.
Извинете. Пазете се, моля.
Извинете.
Добър вечер, портиере.
Търся сестра ми. Дали сте я виждали? Розова рокля, цветя.
Не е възможно да помня всеки, който минава от тук.
Внимавай.
Забрави ли нещо, бомбардировач?
Нека го направим пак,
но този път с желание.
Разкарай се. - Джак.
Сър.
Сега си спомних.
Имаше момиче в розова рокля.
Беше с някакъв офицер.
Военната флота. - Къде отиде?
Трябва да поговорим за парите.
Господин Стан. Това е клуб.
Нещо такова. - Къде?
Сохо. Силвър Плейс точно зад гърба на улица Дейн.
Джак, знаеш ли това къде е? Джак... Джак.
Сериозно. Къде е това?
Завиваш на ляво и вървиш на право,
в ляво на Лексингтън и после в дясно на Броудуик,
втората лява е улицата Ане, вървиш по алеята и се пада точно в дясно.
Не може да го пропуснеш.
Нещата излизат извън контрол.
Скоро ще се приберат.
Чудя се какво ли ще бъде сега, когато
приключи войната.
Г-н Чърчил ще следи нещата.
Ако спечели изборите.
Скъпа.
Хората ще са благодарни.
Ще върне всичко в нормите за бързо.
В норми?
Чудя се дали тези хора осъзнават,
в какъв труден нов свят влизат.
Света на Лилибет.
Извинете. Чудех се дали можете да ми помогнете.
Къде мога да намеря Броудлик? - Харесва ти.
Не ме наранявай!
Не ми е минавало през акъла.
Върна се.
Извинявай, че изчезнах.
Застана срещу този малък капитан,
но когато се върна подви опашка и изчезна.
Това не беше капитан с кафява шапка. Беше с червените.
Стига. Познавам страхливците когато ги видя.
Нямам нужда от помощ от човек като теб.
Добре, това е само Сохо, сърцето на престъпността в столицата.
Домът на бандитите, опиатите и също на убийства.
Това няма да притесни войник от 11 седмица.
Поне не съм избягала от тях.
Нямала си време.
Моля те, просто...
Кажи ми къде е улица Бродуик.
Да, те ми го отнеха.
За какво? - Говорех зад гърба.
Има повече от това.
Така ли мислиш?
Не се притеснявай. Ще намерим сестра ти.
Здравей, скъпи.
Виж.
Жителите на Пикадили.
Работещо момиче.
Наред ли е? - Добре, любов. Как да ти помогна?
Търсим клуб на име Господин Стан.
Червено. - Червено.
Поставете си залозите.
Червено. - Поставете залозите, дами и господа.
Ето ни.
Спираме със залозите, дами и господа.
Добре ли си скъпа? - Къде отиваш?
Имам нужда... Знаеш ли, нараняваш ме.
Бъди бърза.
Здравейте. - Добър вечер.
Не съм те виждал тук преди.
Доста висока класа за нас, скъпа. Коя си?
Аз съм П2. - П, какво?
Принцеса номер 2, глупако.
Маргарет.
По дяволите.
П2 в моя магазин.
Чудесно.
Няма проблем. Никой не ме забелязва и без това.
Няма проблем, старчета. Тя е с мен, прекалено много шампанско.
Този ужасен човек ме нарани. - Глупости. Аз я наглеждам.
Хайде момиче. - Не, не, не те харесвам вече.
Чу момичето, Реймънд.
Разкарай се лентяй такъв. - Покажи на джентълмена вратата.
Ваше Величество. - Ваше Височество, също става.
Желаете ли да видите колекцията ми?
Колекция?
Колко интересно.
Това датира от твоята пра прабаба.
Императрица Виктория,
една прекрасна дама.
Реймънд.
Седнете, Ваше Височество. - Благодаря.
Благодаря.
Тежка вечер, Ваше Височество?
Инкогнито.
Но, ако трябва да съм честна, нещата не вървят както се надявах.
В Кързън беше скучно.
Мога да кажа, че това кафе е по-хубаво от вкъщи.
И изглежда никога няма да успея за казармата Челси.
Казармата Челси? - Чужденец ли сте?
Англичанин до костите. - Знаеш ли, всички сме германци,
но това е излишно да го говорим. Не трябва.
Не е нещо важно.
За Къзън разбирам, но казармата Челси? - Страхотно парти е там.
Сигурно е препълнено вече. Офицери в изобилие...
Покана за момичета? - Естествено.
А и имам паролата.
Паролата?
Добре.
Позволете ми да ви закара един от най-близките ми сътрудници.
Реймънд, действай. - Заемам се шефе.
Това е толкова вълнуващо. - Защо не отскочим до казармата първо?
След това ще ви върна у дома.
Страхотен план.
Довиждане.
Божичко.
Какво?
Здравей, Дейзи. - Тя е с мен.
Влизай.
Без сводници.
Какво? Стига де, пусни ме.
Да не сте търговец на вино?
Мога да ви дам визитка на майка ми.
Божичко.
Какво е това? - Солар Чарион.
Половината от него.
Втори в миналогодишния Сейнт Леджър.
Мисля, че раздадох наградите за това.
Благодаря.
От колко време си в тази игра?
Всъщност, това ми е за първи път на вън.
Нещо такова... Сама до толкова, до колкото може.
Как се казваш? - Маргарет.
Истинското ти име?
Маргарет. - Това е съвпадение.
Има страхотна кожа, не мислиш ли? - Всичко й е супер.
Напомня ми на мен, на нейните години. - Какво е да си млад.
Джак.
Джак. Тук горе.
Побързай.
Добре. Добре.
Да тръгваме, става ли?
- Мислех, че си тръгнала. - Аз?
Със Стан и момичетата. До, задницата.
Задница?
Глупости? - Глупости?
Тя ме мисли за Маргарет, тръгнала с момичетата.
Извинете, госпожице. - Събуди се, събуди се, хайде.
Не.
Къде отидоха?
Закара всички момичета в Челси.
Казармата. - В колата с момичетата.
Кои момичета? - Работещите.
Работим усърдно, благодаря.
В момента сме много заети.
Сестра ми е отишла към Челси с вагон проститутки.
Казах ти! Без сводници.
Имаш нужда от шамари. - Добре.
Ела, слънчице.
Хайде.
Ела при татко.
Ела.
Джак. - Върни се.
Здравейте, може ли...
Танц. - Не мога да танцувам.
Божичко, направи усилие.
Не чак толкова.
Какъв ти е точно проблема с военната полиция?
Какъв проблем?
Истината е...
Нямам документите да бъда навън тази вечер.
Ако ме хванат, ще попадна в голяма беда.
Дезертьор ли си?
Бяга, бързо. - Ела тук, загубеняко.
Бързо, хайде, хайде.
Ще те смачкам от бой.
Бягай!
На тук.
Сега накъде?
Казармата Челси?
Много благодаря. Мога да се справя и сама от тук.
Направи нужното.
Нужното?
Съжалявам за парите. Това не е нещо, за което родителите ми мислят.
Хубаво е за някои.
Мисля постоянно за това.
За работата, за да се оцелее.
Има улични търговци. - Но не и дезертьори.
Казва се отсъстващ без оставка, лейтенант. ООЛ.
Не е ли същото?
Ще бъде ако не отида на парада утре в 8:00/
Защо? Какво ще ти направят? - Много неща. Военен съд.
Затворът Колчестър.
Това ще е, ако не ме застрелят.
Но първо трябва да ме хванат.
Не разбирам. Къде ще отидеш?
Париж. Канада.
Някъде, където имам избор.
Но първо Бетси. Някой, който трябва да видя.
Знае ли за ООЛ?
Приятелката ти. - Майка ми? Не.
И ще оставя нещата така.
Такси.
Няма да хванеш такси тази вечер.
Не мога да ходя до Челси.
Лизи, насам.
Влекач?
По-бързо е от такси, ако можеш да хванеш. Хайде!
2 шилинга.
За всеки.
Как е минава вечерта, патици?
Краката ми едвам докосват земята.
Коленете треперят от тази тежка вечер.
Първо беше конга в Риц. - Слушам те.
После автобуса с военноморските офицери.
Автобус? - Между Риц и площада.
Той има пари в изобилие. - Но сега закъснявам.
Майка ми ще бъде бясна. - Има високи очаквания за теб?
Да.
Тук сме. Тук сме. - Гледай си в краката.
Здравейте!
Мога ли да ви помогна. - Определено можете.
Каква е паролата? - Бог да пази Краля.
Хайде момичета.
Бог да пази Кралят.
Прясно месо.
Внимавай какво говориш. Бог да пази Кралят. П2, стой с мен.
Добър вечер. - Здравейте.
Здравейте, офицери. - Гледай си в ръцете.
Една по една. Една по една.
Погледни бедните хора.
Все пак продължават и се държат спокойно.
Все още дават най-доброто от това.
Това се казва дух. - Прекарани през войната.
Погледни тези руини.
Спомням си за 58 вечери, в които задника ми замръзваше на полето,
мислейки, че ще ме доведе до нещо повече от това.
Да, определено.
Това приляга на теб.
Няма нищо за мен тук.
Освен майка ти.
Слушаш.
Защо?
Беше тежка вечер.
Връщахме се от битката в Берлин.
Един инженер беше мъртъв.
Бяхме 600 членна пехота.
Ако хванат флага, лошо.
Изстрел.
Пълен хаос.
Самолетът беше каша.
През дупките виждах звездите.
Навсякъде пушек.
Изкачих се до приятеля ми...
Чарли.
Хванах го и беше...
Целият мокър.
Продължавай.
Държах му ръката през целия път.
Той говореше ли говореше.
За какво? - Глупости най-вече.
Поради болка в главата
му дадох морфин.
До като се върнем ръката му беше студена като лед.
Както и да е...
Когато се върнах отидох да видя...
Командирът на станцията, добрия стар Уинко Флосоп.
Помолих учтиво да бъда
пуснат за малко.
Взе ми пагони
и удари с печата на военната ми книжка "нисък морал"
и направо ме изпрати да воювам с японците.
Кой каза, че кралските въздушни сили нямат чувство за хумор.
Чакай.
Да изчакаме до сутринта.
Осъдения има право на последно питие
преди да умре.
Питие.
Дяволска добра напитка.
Нищо друго.
Знаеш ли, в същност не си толкова лош човек.
Същото и за теб.
Изчакай малко.
Червени шапки. Ще искат да ми видят документите.
Сигурен ли си? - Не, ще те чакам вътре.
Покрай групата. - Бъди внимателен.
Изрично казах, че искам да съм информирана.
Вие двамата, на пост. - Да, сър.
Трябваше отдавна да са се върнали.
Трябва да пратим отряд да ги търси.
Не е нужно да се паникьосваш.
Както ти каза, има надеждни хора, които се грижат за тях.
Тогава къде са?
Не бяха готови. Знаех си.
Лек полъх на свобода и изчезнаха.
Лилибет ще ги доведе. Тя е отговорна. Знае си дълга.
Знае как една принцеса трябва да се държи.
Надявам се.
Не е ли прекрасно Г-н Стан?
Ако не възразявате, мадам, мисля, че е време да тръгваме.
Още една минута г-н Стан. Толкова е прекрасно.
Не знам. Мисля, че не е добра идея. - Искаш ли да танцуваме?
Само един танц. - Чакай.
Кой те пусна, лентяй?
Трябва да закарам момичето у дома. Обещах.
Момчета, момчета, не можем ли да поговорим за това?
Как момчета се справяте с шотландското? Найлони?
Банани?
Нека влезем тук и да го обсъдим.
Един куп за всеки?
Добър вечер, момчета.
Инкогнито.
Сигурността е ужасна тук.
Абсолютно безобразие.
Продължавайте.
Летец.
Какво правиш тук, синко?
Спри!
Якето ви, г-це.
Ти отиваш в едната посока, аз в другата.
Добре.
Изглеждаш прекрасно.
Тя е моя. - Здравей!
Да ви донеса ли нещо, сър? - Не си получавал танц нали?
Ти ли си жената на вечерта?
Мога да съм всичко, което поискаш, Капитане.
Не, добре съм, благодаря. - Сигурен ли си?
Две, моля! - Идват.
Първи я видях, Пултеней. Моят е.
Пуснете ме! - Отпадаш, лейтенант.
И двамата отпадате. Определено.
Моля ви, махнете се.
Махнете се!
Заповядвам ви!
Джак. Джак.
Там, ето там.
Боли ме! - Пусни я.
Помощ! - Първи я видях!
Благодаря!
Маргарет. - Лилибет.
Слава богу, че си тук. Стана малко грубо, ако мога така да кажа.
Добре ли си? - Имах най-незабравимата вечер.
Виждам.
Хайде, Лилибет. Това е, което искаме.
Линди хоп. Спомняш ли си?
И завъртане.
Добре. Сега така.
Това е за вас, сър.
Джак.
Извинете, сър. Извинете, сър.
Спрете.
Казах ви да спрете. Пуснете го. - И коя си ти?
Принцеса Елизабет.
Пуснете приятелят ми.
Вашият приятел, мадам?
Да. Надявам се все още да ми е приятел.
Принцеса.
Да.
Маргарет, трябва да тръгваме.
Моля те, ела с нас.
Летецо, покажи малко респект пред принцесата.
Внимание!
Ще ме издадеш ли?
Питаш.
Страхотно парти.
Благодаря на всички, извинете, че ви безпокоихме.
Мадам. - Мадам.
Принцеса Елизабет, слава богу, че ви намерихме.
Тръгваме към двореца.
Отидете там и кажете на Краля и Кралицата, че всичко е наред.
Ще ни прострелят, мадам.
Няма да ви оставим без надзор повече.
Прайс, може и да си капитан,
но аз съм принцеса.
И къде ти е шапката?
Не искам да бъда видяна с офицер, без изрядна униформа.
Лилибет. - Маргарет.
Гадна принцеса.
Моят прекрасен късмет.
Каза, че отиваш да видиш майка ти. Мога ли да дойда с теб?
Не мога да я върна така?
Джак.
Джак!
Напълно съм изтощена. - Маргарет.
Трябва веднага да отидем в двореца.
Внимавай, човече. - Такси.
Джак.
Джак, позволи ми да ти обясня. Ситуацията беше... сложна.
Лъжеше ме цяла вечер, защото си принцеса
и може да се размине с всичко.
Напротив. - Как да ти казва?
Ваше Височество? - Лизи.
Ваше Величество?
Лизи е добре. - Не, не и вече.
Направи ме на първокласен идиот.
Трябваше.
Никога не съм правила повече от една чаша чай за себе си.
Никога не съм била на вън сама.
Нито веднъж, както трябва.
Дори за АТС, трябваше да съм между придружители и да се върна за вечеря,
докато другите ядоха дажбите си.
Но тази вечер на никой не му пукаше коя съм.
И ако не беше Маргарет да избяга,
никога нямаше да имам шанса да бъда...
Обикновена.
В една от най-необикновената нощ в живота ми.
Само да знаеш,
на майка ми и свършиха червените килими.
Мадам?
Ела, Бирийдж.
Мадам. - Да, продължавай след тях.
Мадам, ще бъде по-удобно в таксито.
Мадам.
Наздраве, Джак.
Не е ли малко рано?
Тя е амбулантен търговец.
Продава плодове и зеленчуци.
Къде съм? - Кой е това?
Добре ли си, мамо? - Джак?
Какво по дяволите правиш тук?
Много се радваме да ви видим.
И двете.
Добре ли си?
Здравейте.
Магс. Малко съм замаяна. Не мога да разбера как.
Влизайте. Нека ви оправим.
Закарай я в банята.
Благодаря г-жо Ходжинс. - Викай ми Джоан.
Благодаря, Джоан.
Вземи чайника, скъпа.
Ще заема вана, мамо.
Чу ли речта?
Да. - Горкото старче.
Никога не е искал работата, нали?
И все пак се справи.
Да успя, нали?
Сестра ми, която не е свикнала да пие, малко прекали.
Джак, успя да я измъкне.
Обикновено не се движи в твоя кръг.
Не, не се интересува от моя вид.
Мина през тежка война.
Каза ми. - Сериозно?
Тези момчета отидоха във въздушните сили с такъв идеализъм.
Чудя се къде отидоха?
Поне е в безопасност, слава на бог. В безопасност е, нали?
Имам предвид, че се появи вечерта от нищото просто така.
Но не е обикновена нощ, нали?
Нощта на свободата е.
Много необикновени неща се случват.
Няколко изключения ще бъдат направени.
Чувстваш ли се по-добре, мадам?
Събуди се, човече! - Да.
Благодаря ви много ба банята и...
Такси!
Спри. Благодаря.
Искаме да ти благодарим за помощта. Най-учтиво.
Нямаше да се справим без теб.
Нещо против да се прибереш сама?
Сама? - Сама?
Отивам с Джак. - Мислиш ли, че е добра идея?
Не можем да тръгнем без теб.
Можете. Няма да ме има за кратко.
Но една принцеса е по-добре от николко.
Бъкингамският дворец, моля.
Хайде капитане, хайде.
Съжалявам.
Забавна вечер, не мислиш ли?
Чао.
Ще се пазиш, нали Джак?
Чао, мамо.
Върнах се.
Вие двамата...
Ще се разправям с вас по-късно.
Къде по дяволите беше?
Това няма да помогне.
Къде беше, скъпа?
Навсякъде... И в края на краищата, мога да кажа
Прекарах си ужасно интересно.
Защо не седнеш и не ни разкажеш?
Да, кажи ни, моля те.
Малко съм уморена. - Маргарет.
Какво? - Къде е сестра ти?
Да. Лилибет.
Тръгна си с един човек, който срещна. - Тръгна? С кой?
Джак. Летец. Симпатяга.
Мисля, че го харесва. - И къде точно отиде?
Сега какво?
Карам те до вас и тогава... - Изчезваш...
Нещо такова.
Защо не отиде със сестра си?
Не искам да свършва.
Просто искам...
Не знам.
Мислех, че принцесите има всичко, което искат.
Ами ако истинската аз не иска да е тук?
Тази принцеса.
Ами ако иска нещо друго?
Примерно Париж.
Не ме гледай така неодобрително пра-пра бабо.
Малка обиколка.
За никъде не бързаме.
Мога да седя в кафе Флор цял ден,
без графици, срещи или подготвени бележки,
пиейки страхотен горещ шоколад със сметана.
Можеш да започнеш работа там. Трябва да свързваш двата края.
Да вървя по булеварда под дърветата. Да се качиш на Айфеловата кула.
Още ли е там.
Монтмарт изглежда прекрасно на снимките,
Лувърът и Люксембургските градини.
Събота следобед.
Още едно момиче в тълпата.
Без никой да се покланя и да прави реверанс.
Може да отидем да танцуваме.
Справям се с танците. - Помня.
Ще те науча да бъдеш по-добър.
Благодаря.
Всичката тази свобода.
Всичкото това "какво, ако"?
И двамата знаем, че това няма как да стане
Така е.
След Риц и площада.
Клубът Кързън с един сладур,
този преди Реймънд и Стан,
където ми даде това розово шампанско да пия,
което мога да кажа, че имаше странен вкус.
След това Сохо.
Сохо? - Интересно място.
Мъртви коне, странен дим и всички тези пусти...
Между другото, какво е бордей?
Постави ги там.
Хайде.
Татко... Мамо.
Съжалявам, че закъсняхме.
Това е приятелят ми Джак Ходжис.
Трябва да закусва с нас.
Мисля, че това няма да е подходящо.
Аз мисля друго.
Чухме речта ви, сър.
В кръчмата.
Наистина ли беше в кръчма?
Вероятно всички са били прекалено пияни, за да забележат.
Всъщност, те я харесаха.
Много я харесаха.
Къде срещнахте дъщеря ми? - В автобус номер 14.
Сериозно? Винаги съм искал да се кача на автобус.
Качих се на грешния. Маргарет беше на номер 9.
Джак беше страхотен тази вечер. - Сериозно?
В какъв смисъл страхотен?
Бях късметлийка да го срещна и да ме наглежда.
Той е герой, знаеш ли? Бил е над 50 мисии в Германия.
Така ли, как се справи?
Дадох най-доброто.
Виждаш ли тази значка? Ето тази?
Показва, че Джак е свалил поне 5 самолета.
Той си мисли, че не знам какво означава баджа, но аз знам.
Той е малко по-добър и по суша. - Лизи.
Не виждам, кое е смешното.
Джак сега ще трябва да тръгва,
но първо искам да поговоря с него.
И му дължа пари. Колко?
7 паунда и 11 пенса, моля.
Не държим много тук,
но ще мина сред лакеите да взема.
Изглежда я доведе в къщи жива и здрава.
Добре свършено.
За всичко. - Благодаря, сър.
Лилибет...
Никой не трябва да знае за това.
Прекарала си вечерта в Риц.
Лилибет.
Ще имам официален обяд с американския посланик.
Външни работи. Искаш ли да се присъединиш към нас?
С удоволствие.
Добре.
Извинявай.
Мога да спя със седмици.
Между другото,
не мисля, че бъдещето принадлежи само на моя вид.
Не мисля, че го разбираш.
Точно.
Татко би трябвало да е взел парите до сега.
Пак ли отиваме на някоя спирка?
Отивай да спиш.
Джак си тръгва.
Чао, Джак. - Джак си тръгва.
Няма начин да стигна до парада за 30 минути.
Мога да кажа на татко да се обади. Той е доста влиятелен.
В същност, аз мога да се обадя. - Не.
Благодаря, но мога да се справя.
Връщаш ли се?
Да.
30 минути ли каза?
Внимавай!
Спокойно. Карам от както съм на 11.
Едно от предимствата да притежаваш половината Шотландия.
Втори Лейтенант Уиндзър води летеца Ходжинс на важна задача.
Имахме забавна вечер, нали?
Винаги ще я помним.
Довиждане, мадам.
Довиждане, летецо.
Нито дума, нали?
Хайде, Джак, на парада сме.